Är du beredd? Du måste hänga med, för det här är början på nånting.
"Har du tid att förbättra ditt liv?"
"Har du exakt 30 sekunder över för ett ord från Accutron?"
Klockan dyker upp i nederkant. Sekundvisaren flyter fram...
Och ovanför: "Accutron-tid."
Du går in på ett affärsmöte. Har du mat mellan tänderna, aska på slipsen?
Och inget har du att säga. Mötet är tråkigt, men inte du.
Du bär en Accutron. Den här klockan gör dig intressant.
Ett styrelserum i svartvitt. Vi hör svaga trafikljud. Inget prat.
Vi ser vår man - du. Övre tjugoåren, rufsig, med en ungdomlig tjusarlock.
Men i kostym och slips. En affärsman som ser på sin klocka-
-medan otydliga samtal pågår runtom.
Nu hör vi bara det elektroniska hummandet.
Han reser sig och ansikten visar sig.
Några vithåriga män samt en jämnårig som ser ut som Steve McQueen.
Ni skakar hand och McQueen får syn på din klocka. Vi hör de första orden:
"Är den schweizisk?" Nu är vi i färg.
Det blir en liten intervju mellan dem där klockans fördelar räknas upp.
Den är schweizisk. Den är precis. Den är höjden av design och teknik.
"Accutron. Det är inte en klocka. Det är ett samtalsämne."
Oj, Freddy.
Vilken fullträff. Eller snarare en fint...
-Inte vad jag väntade mig. -Man kan säga det snällt...
-...eller som du gjorde. -Det är verkligen bra.
-Men de lär inte gilla det svartvita. -Ingen har gjort det förr.
"Accutron. Det är dags för ett samtal."
-Odramatiskt och döljer fördelarna. -Men det låter mer elegant.
-Ja? -Det är fem minuter till statusmötet.
Tack, Shirley.
-Vi ses nästa vecka. -Jag tar en kopp kaffe till.
Du gillar det "fria" med frilansandet, va?
-Hallå? -Hej, pappa.
-Hur är det, raring? -Bra.
Jag ville få tag på dig innan du åkte till kontoret.
-Ska vi äta brunch på söndag? -Visst, det vore trevligt.
-Jag tar med vodka till Bloody Mary. -Nej, på en restaurang.
-Vad sägs om Plaza? De har vodka. -Det blir bara jag.
-Det låter gripande. -Halv elva.
-Hej då. -Hej då, raring.
Det känns som om vi verkligen kom nånstans igår kväll.
Hej, Dawn. - Mina herrar.
-Gänget är här. -Skicka in dem.
-Hur långt är det här mötet? -Det beror väl på er?
Vad har vi här, Gladys Knight & The Pips?
Så hippt av dig, Lou.
-Ska jag stänga dörren? -Ja, syster.
Hur mår alla idag? Är ni redo för er rutinkontroll?
Gapa och säg "ah".
-Mina herrar. -Ge mig märkesgenomgångarna!
Det är deadline, era pappskallar! Det ser ut som om ni inte bryr er.
Den som inte bryr sig ska inte jobba här!
Och ni har inte helgen på er!
-Jag kan komma tillbaka. -Nej. - Clara, ordnar du en smörgås?
-Från lobbyn. -Naturligtvis.
Kom in.
-Vad håller du i? -Avon. Du ville träffas.
-Hur många konton har jag? -Alla.
Det känns som fler. Jag hinner knappt komma ikapp varje dag-
-innan Bob ringer från Detroit vid tolv och Pete från L.A. vid tvåtiden.
Är det här Avon-relaterat eller ville du bara bli tröstad?
Jag har ingen riktig hjälp förutom Torkelson, som är Cutlers kille.
Och jag tror han tar hand om Clara på nätterna. Men han kan få henne.
Poängen är den att Butler har en ny marknadschef.
-Att träffas vore en degradering. -Han kommer att känna sig viktig.
Han, ja! Men för Charles Butler Jr. blir jag jämlik hans marknadschef.
-Utan underhuggare är jag oduglig. -Be Roger eller Cutler.
Det där var två korkade idéer. Det här är en hierarki, fattar du det?
Säg att jag fick förhinder i sista minuten.
Jag ska äta middag med Jerry Lewis eller GM eller nån. Nej, ingen kund!
Givetvis inte. Tack för att du har sånt förtroende för mig.
-Trolla bort honom. -Mackan är här, Bob Benson på tråden.
Där ser du. Jag hinner inte ens gå och skita.
Sist men inte minst, några nyheter från motorstaden?
-Chevy XP går i tryck på måndag. -Halleluja!
Men vi har ingen godkänd text. Vi har inte ens ett namn.
Chevys grafiker tjatar om "Chevy-sättet".
-Och pengar är inget problem. -Skaffa skriftligt på det.
-Du valde ingen vinkel för Accutron. -Är det idag?
Visst gjorde jag det. - Dawn, vad var det jag sa?
-"I rättan tid för att komma i tid." -Det var inte ett av alternativen.
Vad sägs om "Accutron är ackurat"? Jag är säker på att det fanns med.
"Det är tid för ett samtal." Det känns mer färdigt.
Du sätter mig i en position där jag måste säga att jag struntar i dig.
Varför visa nåt du inte vill att jag ska välja?
-Du bad om två idéer. -Men jag fick bara en.
Förra veckan fick du trettio men ville bara ha två.
Det är så vi gör.
-Jag gillar din bil. -Flyget var sent. Vi hinner inte hem.
En snabbmiddag, sen har vi helgen för oss själva.
Då åker vi.
Jag kan inte flytta sätet.
-Var ska vi börja, DDB eller K&E? -Överraska mig.
Hallå där. Varför är du inte brun?
-Det är januari i L.A. också. -Det är ingen ursäkt.
Moira, påminn mig om att köpa två dussin bagels innan jag åker.
-Jaså, frugan saknar New York? -Nej, de är till Pete.
-Nan älskar Kalifornien. -Är du inte klar där snart?
-Det händer aldrig nåt kul. -Är inte Lou rolig?
Lou är toppen. Men vi saknar dig.
Flytta Saint Josephs en dag, så hinner vi umgås lite.
Följ med på installationen. Jag skulle gå med Sterling men kan smita.
Moira, vi börjar med Chevy. Boka in honom imorgon.
Det är ju det jag har sagt. Ira, jag måste lägga på.
Hej, Alan. Ursäkta att jag är lite tidig.
Den första skådespelerska som nånsin har sagt så. Du ser fantastisk ut.
-Don Draper, det här är Alan Silver. -Sitt kvar.
-Så maken är en matinéhjälte? -Jag sa ju det.
Don, jag vill få en sak ur världen.
Det var viktigt för mig att du fick träffa mannen din fru umgås med.
Jag försäkrar att det bara handlar om girighet och inget annat.
-Det känns betryggande. -Mina New York-kollegor...
...lovar flickorna som flyttar västerut en massa saker.
Men din tjej är nåt extra.
Hon kommer att glänsa i sin andra provfilmning för "Bracken's World".
-Va? Lägg av! -Det tänker jag inte.
-Jag trodde han hatade mig. -Men hans chef älskade dig.
En sak kan jag säga om henne. Hon framkallar starka känslor.
Jag svalde just en hel säck fjärilar.
-Det måste firas. -Unge man!
Ge mig en flaska fransk champagne till vår franska tv-stjärna här.
-Helt otroligt. När är det? -Onsdag kl. 09.15.
Vi väntar med att fixa dina tänder. Jag hade lite för bråttom med det.
-Vilket bolag? -NBC.
Vilka strålande nyheter, älskling.
Men titta på er... Ni är mitt favoritpar.
-Mr Barnes? Wayne? -Det är jag.
Jag är Joan Harris från SC&P. Ska jag säga till om vårt bord?
-Vi borde kanske vänta på Ken. -Var snäll och slå er ner.
-Vad får jag bjuda på? -Jag tar en cola.
Två cola.
Jag beklagar, men Ken fick förhinder, och istället för att ställa in...
-...bad han mig hoppa in. -Jag är nog knäpp som blir besviken.
Du hade säkert svårt att freda dig, men det här lämpar sig bäst för Ken.
Berätta om din nya ställning som marknadschef.
Det är nytt för både dig och Butler.
De betalar mig för att tänka på de fyra p:na: pris, produkt, plats, pr.
-Ett smart sätt att se på det. -Jag har en handelsexamen.
Det är ingen vetenskap än, men vi jobbar på det.
Reklam utgör bara en liten del som kan effektiviseras om den integreras.
Funderar du på att plocka in en av våra kontoansvariga till ert kontor?
Jag skulle faktiskt helst vilja sköta all reklam internt.
Samtalet tycks nu handla om mer än oss två.
Det finns nån över dig och nån under dig och alla bjuder alla på middag.
Vore det inte billigare för mr Butler att bara gå längre bort i korridoren?
SC&P:s relation till Butler Footwear är mycket viktig för vårt företag.
Du ser för kortsiktigt på vår betydelse.
Jag anställdes för att vara djärv och är beredd att lämna in mitt förslag.
Ursäkta, men min fru kommer att glädjas om jag stoppar om barnen.
Självfallet, men kan du vänta med din rekommendation i några dagar?
-Så att ni kan äta som det var tänkt... -Javisst.
-Det var trevligt att träffas. -Detsamma.
Ursäkta, kan jag få ett stänk whisky i glaset?
Jag hämtar väskan. Ta och sätt dig.
Ta en snabbtitt. Sen vill jag släcka så att du får se utsikten.
-Jag gillar vad du har gjort. -Jag älskar den.
Men mitt nästa hus ska ha en pool. Vårt nästa hus.
Vill du inte flytta till ett befolkat område? Det är som Draculas slott.
De är långt härifrån, Don. Ljudet blir så i dalen.
Jag är rädd, men vill ändå inte tända igen.
Jag är lite yr. Jag måste bara röra på mig lite grann.
Hoppsan!
Förlåt. Jag ska gottgöra det imorgon.
Ta och vila lite.
Älskling, släng inga fimpar från balkongen, är du snäll.
Jag vet inte hur, men alla säger att de kan se var branden startar.
Don?
-Jag älskar min scarf! -Med cabben behöver du väl ett par?
Hon är nio och jag måste till kursen. Vill du ha skjuts?
-Nej, jag tar en taxi. -Jobba inte hela dagen nu.
Och riv inte ut annonserna ur mina tidningar.
Stan, vill du ha kaffe?
-Vad gör du här? -Kollar vad som har hänt.
-Det ser bra ut. Lou, han är... -Ja, absolut.
-Jaha... -Jag har mycket att göra.
-Stan, vill du ha kaffe? -Ja.
-Va? -Han sa ja.
-Stan! -Gör inget åt mig. Jag ska snart gå.
-Tjena, Ted. Kul att se dig. -Hej, Stan.
Jag trodde du skulle vara solbränd.
Sitter man på ett kontor här gör man väl detsamma där. Vad är skillnaden?
Jag ska bara hämta mina grejer och pysa härifrån. Kul att se er.
Inget av det här tycks ha med kaffe att göra.
-Ryck upp dig, chefen. -Jag mår fint.
Du ser ut att må bra.
Det gör du också.
-Iste. -Du har blommat upp i en ny miljö.
Jag upptäckte det i en stund av hem- längtan. Jag flög hem på nyårsafton-
-efter en vecka ihop med min bror och jul med Tammy och svärföräldrarna.
Jag satt ensam vid baren och kände mig genast gudomlig.
En Brooklyn Avenue, tack. - En pastramismörgås med coleslaw på.
Två såna.
Brooklyn Avenue är en gata i East Los Angeles.
New York-borna här tog med sig allt vi behöver.
Men deras bagels är vidriga.
-Var bor du? -I en lägenhet vid asfaltspölarna.
-Ett sovrum men två våningar. -Du måste ha en fin utsikt.
Staden är platt och ful och luften är brun, men jag gillar vibbarna.
Du inte bara klär dig som en hippie, utan du pratar som en också.
-Vad har du haft för dig? -Hållit igång.
-Har du skrivit några kontrakt här? -Ja.
Första veckan fixade jag H. Salt Fish & Chips. Fyra restauranger.
-Tillkännagav inte Roger det? -Hur ska jag kunna veta det?
Just det, ja... Vore det upp till mig hade du redan varit tillbaka.
-Hur är det med Ted? -Jag märkte att du undvek honom.
-Jag hälsar på min fru. -Självklart.
Jag har tänkt söka upp henne.
Det är ofattbart, men han är sur. Han kanske inte gillar solen.
Förra helgen, mitt i januari, skickade Sunkist oss till odlingarna-
-och jag plockade en apelsin direkt från trädet.
Det är 25 grader varmt och snö på bergen.
Ted satt kvar i bilen med dörren öppen och antecknade.
Visst är det gott?
Beverly Hills känns som showbusiness men är bara revisorer och tandläkare.
Och man kan gå till lunchen, även om jag inte gör det.
-Snyggt. -Det här är alltså skräckkabinettet.
Och där är mitt kontor.
Hoppsan, undrar vem det kan vara...!
-Hallå där. -Bonnie Whiteside.
Det här är Don Draper. - Bonnie är mäklare.
-Jag söker den perfekta lyan. -Ska du lämna pölarna?
Den är mysig, men han borde inte hyra.
Det där var inga dåliga ställen.
-Var bor du? -Don pendlar mellan kusterna.
Jag ville bo vid havet, men min fru hyrde ett hus i bergen. Fin utsikt.
I stan eller dalen?
-Jag vet inte. -När du har tröttnat på pendlandet...
...kan du slå mig en signal.
Hetsa inte upp dig, Don. Hon slår på charmen för alla.
-Professor Podolsky? -Mrs Harris, antar jag.
Tack för att ni tog emot på en lördag.
Priset är ju det rätta, och sällskapet verkar intressant.
-Vad sysslar företaget med? -Kunden tillverkar skor.
Damskor. Den nye marknadschefen vill skära ner på kostnaderna.
Jag förstår. Det är minus tio utomhus och ungdomarna bär sandaler.
-Sänkta utgifter är ingen dålig idé. -Skulle ni börja med det?
-Med tanke på "de fyra p:na"... -Har du en handelsexamen?
-Nej, men deras marknadschef har. -Dessa ungdomar...
-Rockefeller struntade i de fyra p:na. -Jag behöver ändå ett argument.
Ett mer genomtänkt sådant än det där.
Om de inte är fegisar vore det vettigare att öppna utländska kontor.
-Vad kostar den analysen skriftligt? -Ni kanske har nåt att byta med.
Det här är en handelsskola. Fungerar inte pengar här?
Jag gör en reklamstudie.
Jag vill veta hur många av era kunder som nyttjar arvode kontra provision.
Jaha...
När jag började för sexton år sen var alla våra kunder på provision.
Vi började diskutera arvoden för tre år sen. Nu är det 50-50.
Jag vet inte om du kan svara eller ens förstår, men vad är skillnaden?
Det kan jag faktiskt svara på. Du lär behöva ett nytt anteckningsblock.
Hejsan.
-Steker du bacon? -Man har det i coq au vin.
Brödpudding med blåbär till dessert.
Finns det nåt vin eller drack kycklingen allt?
-Jag köpte en flaska åt dig. -Så ska det låta.
-Ni har nog fel adress... -Ställ den där, pojkar.
-Var då? Den är ju enorm! -Ställ den mot väggen vid fönstret.
-Tack så mycket. -Du måste skriva på.
Tack.
-Varför gjorde du så? -Har du nån antenn?
-Den är enorm! -Så ser de ut nu.
Hur ska det se ut? Alla jag känner här svälter.
-Du ska ju vara med i tv. -Ge mig inte otur!
Jag trodde inte att du skulle bli arg.
Du är inte här tillräckligt länge för att vi ska hinna bråka.
-Vad gör du uppe så sent? -Mamma säger att det är stopp i toan.
Hon borde inte spola ner saker i den. Hon vet vad jag menar.
Vissa slänger ut det genom fönstret, men hon vägrar. Du måste fixa det.
-Julio, jag kom nyss hem från jobbet. -Det är lördag. Varför jobbar du?
-Du måste fixa det! -Du kan ju fråga snällt.
Hon sa att jag skulle skrika åt dig. För du lyssnar inte!
Jag förstår ju inte vad hon säger!
Här, den här är din. Det är en present. God natt.
"I tider av krig och krigsrykten drömmer man sig gärna bort"-
-"till en fridfull plats där livet inte är en kamp, utan evig fröjd."
"Det har man gjort sedan tidernas begynnelse."
"Samma dröm, om 'Utopia', 'Ungdomens källa'"-
-"eller bara 'den lilla kycklingfarmen'."
-Vad är det här? -Vi går och lägger oss.
-Du... -Ja?
-Vi har ju inte firat. -Jag visste inte om du ville.
Det gör jag.
Låt mig borsta tänderna.
Vänta lite.
Är allt som det ska?
Jag är bara... Jag vet inte varför jag känner mig nervös.
-För det här? -För allt.
Gör inte det.
God morgon.
-Hur mycket tid har vi på oss? -Jag ska ta nattflyget.
Jag hatar det här.
-Vi har resten av dagen på oss. -Jag vet.
Jag är ledsen, men jag måste tillbaka till jobbet.
Hejsan.
-De sparade byggjobbet till söndag. -Det gör inget, pappa. Hämta andan.
-Det är så skönt att se dig. -Att bli kallad gör mig nervös.
Nej då, allt är bara fint. - Kan du ge oss en minut?
-Skål för skräcken för ett bakhåll. -Skål för att vara tillsammans.
Vad står på?
Jag ville bara ses och säga att det var alldeles för länge sen.
Trots allt så förlåter jag dig faktiskt.
Det var skönt att höra, för jag förlåter dig också.
Nej, pappa.
-Jag förlåter dig... -Och jag förlåter dig.
Alla dina snedsteg...
Du övergav mamma, tvingade mig att be om pengar-
-och du bryr dig knappt om Ellery.
Jag struntar i att du luktar rökelse-
-och jag har inga åsikter om "ditt nuvarande tillstånd".
Jag förlåter dig, helt enkelt.
Vill du att jag ska be om ursäkt? Jag håller inte med om allt det där.
-Var fan kommer det här ifrån? -Jag har ägnat mig åt en del sökande.
Med lite hjälp har jag insett att vrede kan övervinnas av kärlek.
-Går du i kyrkan? -Inte på ditt sätt.
-Vad vill du då ha av mig? -Ingenting.
Du kan inte göra det bättre.
-Är tanken att vi bara ska äta nu? -Det skulle jag uppskatta.
-God kväll. -God kväll.
Tack.
-Vill du ha en sömntablett? -Nej tack.
Vet du vad? Inte jag heller.
-Förlåt. Tycker du om att flyga? -Jag flyger mycket.
Och jag hoppas alltid att jag ska hamna bredvid nån som du.
Istället för nån karl med tupé som käkar banan.
-Men varför förvänta sig nåt annat? -Skyll det på Madison Avenue.
Mina damer och herrar, detta är er kapten.
-Var har du varit? Jag var orolig. -Hatade inte vi allt husligt?
-Du låter spänd. -Mannen kommer in uppenbart packad.
Kvinnan säger: "Var har du varit?" På nån sorts etablissemang.
-Varför är du så elak? -Flytta in dig.
Herregud... Flytta på honom också.
-Är det där min väst? -Jag struntar i om du var med nån.
-Alla är välkomna i den här sängen. -Jag vill bara sova lite.
Jag skulle vilja ta på mig den här, men fåfängan förbjuder mig.
Ska jag ta på mig min så att jag inte ser dig?
Det här känns bra. Jag sover oftast ensam.
-Mannen som gav dig ringen, då? -Han gick bort.
För ett år sen.
Han ville få sin aska utspridd på Pebble Beach.
-Hur gick det? -Jag misslyckades.
Det är ett populärt ställe för sånt. Men de vill inte ha nån ny bunker.
Jag hamnade på hans andraval: Disneyland.
Menar du allvar?
-Har du nånsin varit där? -Ja.
-Var är han nu? -På Tom Sawyers ö.
Det är nog också ett populärt mål.
Ja, de var väldigt vaksamma. Det krävdes en del arbete.
-Hur gammal var han? -Han skulle ha fyllt femtio.
Mycket äldre, alltså.
Han jobbade också snabbt.
Vad hände med honom?
Han var törstig.
Han dog av törst.
Hans företag skickade honom till ett sjukhus. Jag följde med.
Tanken var att jag skulle vara en del av botemedlet på nåt vis.
Men allt jag gjorde vara att iaktta.
Jag tyckte verkligen att han blev bättre.
Sen sa en läkare att han skulle vara död inom ett år.
Det skulle de vara allesammans.
Jag tänker blunda nu.
God morgon, mina damer och herrar. Vi befinner oss fortfarande i kön-
-men vi tycks nu vara tvåa. Vi inleder landningen om en kvart.
-Ursäkta, jag slumrade visst till. -Du har några minuter på dig.
Om jag vore din fru skulle jag inte gilla det här.
Hon vet att jag är en usel make.
-Hur länge har ni varit gifta? -Inte tillräckligt länge.
Jag trodde att jag skulle lyckas den här gången.
-Sparkade hon ut dig? -Nej.
Hon vet inte så mycket, men hon vet.
Om hon inte vet borde du låta det förbli så. Det är så folk gör.
Jag undrar ständigt...
...om jag har slagit sönder kärlet.
Om man har gjort det, vad kan man då göra åt det? Det är ju redan gjort.
-Jag kan nog få dig att må bättre. -Det tror jag säkert.
Jag har en bil som väntar. Jag kan ge dig skjuts.
Jag är ledsen, men jag måste tillbaka till jobbet.
Din hyresgäst ringde om toaletten igen.
Hon var svår att förstå, men jag tror att hon skulle ringa fullmäktige.
Ring min syster och be henne skicka dit Gerry och hans rörmokarvän.
-Anita får prata med sin man. -God morgon, mina damer.
-God morgon, hur var helgen? -Strålande. Jag högg ved.
Jag ber om ursäkt för förra veckan.
Jag borde inte ha föreslagit nåt som jag inte gillade.
Jag tänkte inte mer på det.
Men det gjorde jag, och jag insåg att Freddys originalidé var bäst.
-Jag gjorde den inte rättvisa. -Jag har ju redan sagt ja.
"Accutron. Det är inte en klocka. Det är ett samtalsämne."
Glöm det.
-Morrn. -God morgon, Lou.
-Det är faktiskt en storartad idé. -Varför gör du det så svårt?
Öppna dörren och gå in. Du måste inte hoppa genom taket.
Jag vill bara göra mitt bästa.
Inte vet jag, Peggy. Jag är väl immun mot din charm.
Kan jag få lite kaffe?
Har Ken kommit än? Jag måste prata med honom angående Butler.
Så bra, mr Butler kommer in i veckan.
Va? Ring upp Wayne Barnes. Nu!
Mr Barnes på trean.
Joan?
-Har du redan bokat ett möte? -God morgon.
-Du tog inte mig på allvar. -Jag förstår att du slåss för jobbet.
Det är ditt jobb jag slåss för.
Det uppskattar jag, men oroa dig inte för mig.
Är du säker på det? Låt oss prata om din interna reklamavdelning.
Tror du att du kan knalla in med ditt checkhäfte-
-och få samma utrymme som vi som har att göra med dem varje dag?
Du kommer att tävla mot oss, inte mot andra skoföretag.
Vi vet båda att skobranschen kommer att gå trögt ett tag.
Om du gör nåt vågat nu, kommer den nedgången att vara ditt ansvar.
Vad ska du göra sen? Du kan bara sparka oss en gång.
Vad ska jag göra, då? Mötet är redan inbokat.
-Avboka det. -Nu frågar jag dig. Vad ska jag göra?
Säg att vi avbokade mötet. Vi behöver mer tid för en ny mediestrategi.
-Okej. -Bra.
Jag förväntar mig ändå ett möte med Ken. Det är bäst att du ordnar det.
-Bad du honom om mer Accutron? -Vill du göra det?
-Jag vill. Vad gjorde jag för fel? -Ut härifrån!
-Han ska rapportera till mig. -Vi har redan "Accutron är ackurat".
Du vet att det är kasst. Om han fick se båda skulle han nog ändra sig.
-Eller åtminstone låta oss visa båda. -Släpp det, det är dött.
-Nej, han har bara inte tänkt efter. -Du säger ju att chefen är korkad!
Jag är trött på att alltid tjafsa. Ni är klåpare som nöjer er med skit.
Ingen bryr sig om nånting. Ingen vill att nåt ska bli bättre.
Jag får väl stå här helt ensam!
Vi är rika på egendomar, men slitna i anden.
Vi strävar med precision mot månen, men tampas med missämja på jorden.
Vi är fast i krig, men vill ha fred. Vi är splittrade, men önskar enighet.
Vi ser runtomkring oss tomma liv som vill fyllas.
-Vi ser uppgifter som måste utföras. -Kom in!
Jag bryter mot en regel. Jag har inte ätit sån här korv sen jag slutade.
Om det får mig att drömma om öl blir jag arg på dig.
Nej, lägg av. Jag borde betala dig.
Vill du ha balkongdörren öppen? Det är iskallt ute.
Peggy blev tokig i ditt Accutron-jobb.
Men självklart pissade hon på det. Och jag var förbi J. Walter Thompson-
-i tron att det var nåt akut problem med våra texter för 7-Up.
Men de ville bara ha hjälp med Oscar Mayer.
-Du börjar ge mig riktigt gott rykte. -All korv är för mammor och barn.
Lägg av med Cyrano-grejen och fixa ett jobb åt oss.
-Jag har redan ett jobb. -Det har gått två månader.
-Ingen har ringt, va? -Jag får fortfarande betalt.
De firade jul utan dig. Och Super Bowl. Snart är det påsk.
Jag vet hur det känns. Man vill inte hamna på soptippen.
-Jag försökte få tag på dig. -Varför det? Du löste det ju.
Jag löste det för stunden, men det är bara en tidsfråga.
Alla som har besökt mig har sagt så. Men alla har inte lämnat en sån här.
Håll dig borta från mitt kontor.
Förlåt, jag slumrade till.
Jimmy säger att han kommer tillbaka imorgon. Han behövde nån del.
-Driver du med mig? -Onödigt att åka fram och tillbaka.
Det går fort vid den här tiden.
-Är du säker? -Jag vill inte lämna Anita ensam.
Självklart inte.
-Vi ses imorgon. -Okej.
Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com